DEN GANG
Jeg dro deg ut av helvete. Jeg kan hive deg tilbake.
Du burde vise meg litt respekt.
I de kommende månedene blir det flere avgjørelser du må ta.
- Dean, hvordan var det? - Helvete?
Jeg vet ikke. Det må ha svartnet for meg. Jeg husker ingenting.
- Dette er Uriel, en spesialist. - Spesialist på hva?
Dere må forlate byen umiddelbart.
- Hvorfor? - Fordi vi skal ødelegge den.
Den eneste grunnen til at du er i live, Sam Winchester, -
- er fordi du har vært til nytte.
I det øyeblikket du ikke er det, gjør jeg deg til støv.
Spør Dean om hva han husker fra helvete.
NÅ
Hallo?
Er det noen der?
Hallo, Mrs. Armstrong.
Det er ikke logisk.
Hvorfor skulle Uriel fortelle meg at du husket helvete?
- Fordi han er en tosk. - Han er fremdeles en engel.
Som ville jevne en hel by med jorden. Jeg vet ikke hva...
- Kult. Hva mer kan jeg gi dere? - Vi har det vi trenger.
- Ja? - Ja.
Vil dere prøve et par Fryer Bombs eller en Chipotle Chili Chonga?
- Nei, det går greit. - Greit, flott.
Jeg aner ikke hvorfor Uriel fortalte deg det.
Greit.
- Hva? - Se meg i øynene...
...og fortell meg at du ikke husker noe fra tiden der nede.
Jeg husker ingenting fra tiden der nede.
- Jeg husker ikke. - Dean, jeg vil bare hjelpe.
Du vet alt jeg gjør. Det er alt.
- Fremragende. Dessert? Har jeg rett? - Kompis...
Dere må bare prøve Ice cream Extreme.
- Den er ekstrem. - Ingen ekstremiteter, takk.
- Bare... - Regningen?
- Greit, flott. - Takk.
Hva gjør vi nå?
Jeg er ikke sikker. Det har vært rolig i det siste.
Ingen tegn til demonaktivitet eller onde varsler.
- Det var gode nyheter. - Ja.
Bare de vanlig ufovarslene, -
- og en mulig hevngjerrig ånd. Se på dette.
I Concrete, Washington, forteller øyenvitner om et spøkelse-
- som har hjemsøkt dusjene på et helsesenter for kvinner.
Offeret hevder at spøkelset kastet henne ned noen trapper.
- Jeg ser at du er interessert. - Kvinner, dusjer...
Vi må redde disse menneskene.
GODE TING SKJER MED DE SOM SPISER
Du er den beste, Wes. Du vet at jeg liker meg her.
- Ja. - Jeg vil ta på deg.
Jeg er ikke overrasket over at åndeverdenen kontaktet meg.
Jeg er veldig sensitiv.
Jeg føler det om deg, Candace. At du er sensitiv.
Hva skulle du kalle boken din?
Arbeidstittelen er Overnaturlig.
Jeg har reist rundt i hele landet og samlet inn historier.
Du fortalte meg om møtet ditt.
Da jeg så gjenferdet, begynte jeg å løpe.
- Og spøkelset fulgte etter deg? - Det visste navnet mitt også.
Det ropte, "Mrs. Armstrong, Mrs. Armstrong!"
- Det var da jeg falt i trappene. - Falt du?
- Spøkelset dyttet deg ikke? - Jeg vet ikke.
Jeg tror det gjorde det. Kanskje.
Følte du at det ville skade deg?
Det var et spøkelse. Jeg er heldig som er i live.
Uansett, jeg lå i bunnen av trappene, -
- og det var da det rare skjedde.
Det hjalp meg opp.
- Kan du gjenta det? - Ja, det hjalp meg opp.
Og det gjentok, "Vær så snill, ikke si det til mor."
Det var rart.
LOKAL MANN VINNER 168 MILLIONER DOLLAR I LOTTO
Plukker du opp noe?
Ingen elektromagnetiske svingninger i dusjen eller andre steder.
Jeg er ikke overrasket. Jeg fikk følelsen av at-
- den galningen dyttet Mrs. Armstrong ned trappene.
- Jeg er skuffet. - Du ville redde en naken kvinne.
Selvsagt ville jeg redde en naken kvinne.
- Kom igjen, ta ham! - Jeg har ham. Jeg har ham.
Løp, Forrest, løp!
Beklager, Dean, jeg tror ikke det skjer noe her.
Hvordan skulle jeg kunne se det? Den tok tak i meg bakfra...
Det er noe som foregår.
Jeg forstår at du ble skjelven, alle ville blitt det.
Tror du det kan ha vært en bjørn?
Jeg vet hva et bjørnespor er når jeg ser et.
Denne tingen etterlot ikke bjørnespor.
- Føttene var enorme. - Gus...
- Det var en bigfoot. - Du snakker ikke fornuft...
Det er en bigfoot der ute, og han er en jævel!
- Unnskyld oss. FBI. - Hva?
- Vi er her angående... Det. - Angående bigfoot?
Det stemmer. Kan du fortelle meg nøyaktig hva som skjedde?
Ja, det kan jeg.
Hva er det som foregår i denne byen?
Først et uvirkelig spøkelse, og nå har noen sett en bigfoot?
Hver eneste jeger vet at bigfoot er en bløff.
Kanskje noen heller LSD i drikkevannet til byen.
Hva tror du lagde dem?
Det er en stor fot.
Greit.
Så en bigfoot bryter seg inn i en butikk på jakt etter alkohol?
Mandellikør og irish cream. Han drikker jentedrikker.
Se på dette.
Tok han hele pornohylla?
Jeg sier det igjen. Hva er det som foregår i denne byen?
LANGS SPRITBUTIKK
Jeg har ikke noe.
Det må være en vits.
- En idiot i gorillakostyme? - Eller en bigfoot.
Og han er avhengig av alkohol og porno.
Som en Duchovny fra de dype skogene.
BRYSTFAGRE ASIATISKE SKJØNNHETER
Litt for ung for Brystfagre asiatiske skjønnheter.
Beklager
Dette er som i Harry and the Hendersons.
- Hallo? - Hallo.
Kan vi...?
- Er foreldrene dine hjemme? - Niks.
- Nei. - Nei.
- Har du sett en hårete...? - Har han problemer?
Nei. Ikke i det hele tatt. Vi bare...
- Vi ville se at det gikk bra med ham. - Akkurat.
Han er teddybjørnen min. Jeg tror han er syk.
Utrolig. Vet du hva?
Vi er teddybjørnleger.
Virkelig? Kan dere ta en titt på ham?
- Selvfølgelig. - Selvfølgelig.
Takk.
Han er på soverommet mitt. Han er ganske gretten.
Teddy? Det er noen leger her for å undersøke deg.
... en kullgruve i Ohio kollapset i dag, og drepte to personer...
Lukk den pokkers døra!
Skjønner dere hva jeg mener?
Alt jeg ville ha var en teddybjørn som var stor, levende og snakket.
Men nå er han trist hele tiden...
Ikke "au" trist, men "au i hodet" trist.
...sier merkelige ting, og lukter som bussen.
- Lille jente... - Audrey.
Audrey.
Hvordan ble teddybjørnen din levende?
Jeg ønsket meg det.
- Du ønsket deg det? - Ved ønskebrønnen.
... samtidig fortsetter letingen...
Se på dette.
... en serie eksplosjoner jevnet handleområdet med jorda...
Tror du på det tullet?
- Ikke egentlig. - Det er en forferdelig verden.
- Hvorfor er jeg her? - På grunn av teselskaper.
Teselskaper?
Er det alt?
En transatlantisk flyvning fra Dallas til Louisville, Kentucky, -
- måtte foreta en uforberedt landing...
- Audrey, gi oss et øyeblikk, greit? - Greit.
Greit.
Skal vi...?
Burde vi...?
- Skal vi drepe bamsen? - Ved å skyte eller brenne den?
- Jeg vet ikke. Begge deler? - Hvordan vet vi om det vil virke?
Jeg vil ikke ha en gigantisk, brennende, illsint bjørn etter meg.
Ja. Dessuten har jeg følelsen av-
- at bjørnen ikke er kjernen til problemet her.
Audrey, hvor er foreldrene dine?
Moren min ønsket seg til Bali, så jeg tror de er på Bali.
Vel...
Jeg beklager å måtte si dette, men bjørnen din er syk.
Ja, han har...
- Lollipopsyken. - Lollipopsyken.
Det er ikke uvanlig for en bjørn på hans størrelse, men det er smittsomt.
Er det en voksen-
- du kan bo hos mens vi behandler ham?
- Mrs. Hurley bor nede i gaten. - Perfekt.
Bra. Vi vil at du skal bo der noen dager. Greit?
- Greit. - Og Audrey...
...hvor er ønskebrønnen?
Tror du den virker?
Har du en bedre forklaring på teddybjørnen?
Det er en måte å finne det ut på.
Hva skal du ønske deg?
Du skal ikke si det til noen.
Bestilte noen et italiensk smørbrød med jalapeño?
Det var meg.
Jeg tror den virker. Jeg var veldig spesifikk.
Teddybjørnen, smørbrødet...
- Jeg gjetter dette. - Jeg gjetter det.
Det havner definitivt på listen.
Hva skal vi gjøre? Hindre ønskene i å gå i oppfyllelse?
- Høres ut som en sleip ting å gjøre. - Ja, kanskje.
Men når har ting som dette ikke hatt en pris?
- Vanligvis en dødelig en. - Jeg vet ikke helt.
Smørbrødet smaker godt.
Greit. Vi stopper ønskene...
...helt til vi vet hva som er hva. - Jeg beklager, mine herrer.
Vi tillater ikke folk å spise medbragt mat.
Jeg skal definitivt ikke spise maten her.
Helsedepartementet. Du har en rotteinvasjon.
Vi må stenge denne plassen ifølge lov 56C.
Rotter?
Det er en vanlig buddha-fontene. Jeg kan ikke se noe.
Ja, ingenting. Vi holder plassen ren.
Sir, jeg må be deg om å gå vekk-
- under den innledende etterforskningen. Tusen takk.
Er du ikke fristet?
Nei, det ville ikke vært ekte. Jeg ville ikke stolt på det.
- Bjørnen virker ekte. - Ja.
Kom igjen. Hvis du kunne ønske deg tilbake til før alt begynte.
Du kunne vært en advokat...
...med en fin bil og hvitmalt gjerde. - Ikke det jeg ville ønsket meg.
Seriøst?
Det er for sent å dra tilbake til det gamle livet vårt, Dean.
Jeg er ikke den fyren lenger.
Hva da? Hva ville Sammy ønsket seg?
Hodet til Lilith på en tallerken. Blodig.
Greit.
Hva er det?
En gammel mynt. Jeg kjenner ikke igjen graveringen.
- Pokker. - Løft med beina dine.
Er den lille moren sveiset fast?
Hva er dette? Du ødelegger fontenen min.
Jeg vil nødig slå deg, men jeg kommer til å gjøre det.
Greit, takk.
La meg se på den. Jeg fikk en ide.
Pokker.
- Mynten er magisk. - Det kan du trygt si.
Jeg tror det er svart magi som beskytter brønnen.
Vi kan ikke ødelegge den.
- Her. Du må undersøke denne. - Hvor skal du?
Noe gikk akkurat opp for meg.
- Hva? - Slapp av, frue.
Jeg kommer fra helsedepartementet.
- Kan du skru det av og på? - Hvordan visste du at jeg...?
Du gikk til en ønskebrønn, slapp en mynt i den, -
- og ønsket at du var usynlig slik at du kunne spionere på damer i dusjen.
Nei. Det er galskap.
Ta på deg noen bukser.
Og forbli synlig.
Greit.
Skynd deg.
- Gå. - Du bør løpe!
- Har du et problem, mister? - Hva? Nei.
Dean?
Går det bra?
Ønskene blir dårlige, Sam. Ønskene blir veldig dårlige.
Smørbrødet, hva?
Mynten er babylonsk. Den er forbannet.
Jeg fant noen fragmenter av en legende, men...
Jeg har det bra.
Slangen er Tiamat, -
- som er den babylonske guden for det opprinnelige kaoset.
Prestene hennes jobbet med skikkelig svart magi.
- Lagde de mynten? - Ja, for å så kaosets frø.
Den som slipper en mynt i en brønn og ønsker seg noe, skrur på brønnen.
Deretter oppfyller den ønskene til alle som kommer dit.
Men ønskene blir skrudde. Ønsker du deg en teddy...
- Får du en bipolær galning. - Og du får E. Coli.
Denne tingen har snudd mer enn en by på hodet.
Den har til og med slettet en del av dem fra kartet.
Får en person ønsket oppfylt, blir det trøbbel. Men hvis alle får det...
Blir det kaos.
- Er det en måte å stoppe det på? - En måte.
Den som først slapp ned en mynt og ønsket seg noe, -
- er den eneste som kan dra den ut og reversere ønskene.
Akkurat nå har vi et par sprø drømmer som har gått i oppfyllelse, -
- men når folk får vite om brønnen-
- vil ting bli enda sprøere.
Livet er meningsløst Undertegnet T. Bjørn
Hvorfor?
- Dean, våkne. - Jeg er våken. Hva?
Sov du godt?
Solbrun, uthvilt og klar.
Dean, kom igjen. Tror du ikke jeg ser det?
Ser hva?
Marerittene, drikkingen.
Jeg er med deg hele tiden. Jeg vet at noe foregår.
- Sam, vær så snill. - Uriel løy ikke, men du gjør det.
Du husker helvete, gjør du ikke?
- Hva vil du ha fra meg? Hva? - Sannheten, Dean.
Jeg er broren din. Jeg skulle ønske du snakket til meg.
- Vær forsiktig med hva du ønsker deg. - Søtt.
Kan vi legge til side parterapien? Vi er på jobb.
Jeg vil jobbe. Hva har du?
Vær så snill?
Vi har teddybjørnen, lottofyren, den usynlige, perverse fyren.
Alle må ha ønsket seg noe en gang de siste to ukene.
Men hvem ønsket først?
Og hvordan kan vi vite hvem som ønsket seg hva, og hvor?
Det hjelper at de skriver det i avisen.
Den går en måned tilbake.
"Wesley Mondale og Ms. Hope Lynn Casey-
- har annonsert den overraskende forlovelsen deres."
Ekte kjærlighet.
Det er det beste sporet vi har.
Wes, sover du?
Nei, jeg var bare...
- Jeg hvilte øynene mine. - Jeg tenkte du ville ha noe å spise.
- Hope, du trengte ikke å gjøre det. - Jeg ville det.
Nei, jeg...
Jeg måtte.
For jeg elsker deg mest av alt, elskede.
Ja.
- Kan du sette deg? - Ja, Wes.
- Er du lykkelig? - Jeg elsker deg mest av alt.
Jeg vet det.
Og jeg elsker deg. Veldig mye.
Det er derfor jeg vil at du skal gjøre ting-
- som gjorde deg lykkelig før.
Jeg skal prøve å være lykkeligere. Jeg begynner med en gang.
Nei. Det er ikke det jeg mener.
Wes, vær så snill. Ikke vær sint på meg.
Jeg vil heller dø. Jeg vil heller dø.
Nei. Jeg er ikke sint. Jeg er ikke sint.
La meg gjøre det godt, Wes. La meg gjøre det bra igjen.
Nei, jeg er...
Jeg åpner.
Du sa ikke at du ringte blomsterforhandleren.
- Du er den beste. - Hva...?
- Jeg skal hente mappene mine. - Greit.
Wesley, hvordan går det?
Det er Wes.
- Er ikke du fra helsedepartementet? - Jo.
- Og blomsterforhandler på si. - Pluss FBI.
Og på torsdager er vi teddybjørnleger.
Det spiller ingen rolle hvem vi er. Det som betyr noe er at vi vet det.
Samler du på mynter, Wes?
Ja. Bestefaren min ga dem til meg.
Har du mistet en av myntene nettopp? Og med å "miste" mener jeg-
- å slippe den i en ønskebrønn hos Lucky Chins og ønske seg noe.
Jeg vet ikke hva dere snakker om.
Jeg har mange ideer.
Vi har ikke så veldig god råd.
Wes er arbeidsledig. Det betyr mer tid til meg.
Jeg tenkte meg en japansk blomsteroppsats.
- Jeg ser det for meg. - Ja.
Hope, fortell oss hvordan dere møttes.
- Det var den beste dagen i livet mitt. - Det tror jeg på.
Det var så rart. Vi vokste begge opp her, -
- men jeg visste aldri hvem han var. Lallfall ikke navnet hans.
Helt til en dag forrige måned, var det-
- som om jeg så ham for første gang. Han glødet.
- Han glødet. - Kan du finne litt kaffe til oss?
- Ja. - Greit.
Greit. Greit.
Greit.
- Greit. Kan du...? - Ja.
Vi vet det. Fortell oss sannheten.
Bestefaren min fant mynten i Nord-Afrika-
- under andre verdenskrig, og han tok den med tilbake.
Han sa at mynten oppfylte ønsker, men at ingen måtte bruke den.
Han var alt jeg hadde, og da han døde tenkte jeg:
"Hva om jeg prøvde den mynten?"
Nå må du ta ønsket tilbake.
- Nei, det gjør jeg ikke. - Hvis du ikke stopper det...
...vil det skje noe fælt. - Noe fælt, som oss.
Vi skulle ønske du ble med oss.
Ønsket mitt ble oppfylt. Hva er så fælt med det?
Fordi ønskene går til helvete, Wes. Byen din er i ferd med å bli gal.
Sier du at forholdet til Hope er funksjonelt?
Var det det du ønsket deg?
Jeg ønsket at han skulle elske meg mest av alt.
Ja, og hvordan går det? Føles det sunt?
Det er mye bedre enn da hun ikke visste at jeg levde.
Det er ikke meningen at du skal få det du vil ha. Ikke slik.
Ingen får det. Det er det mynten gjør.
Den tar det hjertet begjærer, og snur om på det for deg.
Du kjenner til uttrykket "vær forsiktig med hva du ønsker deg"?
- Traff vi akkurat noe? - Jeg så ikke noe.
"Forsiktig med hva du ønsker deg." Vet du hvem som sier det?
Vakre idioter som dere.
De som har det lett fordi de er vakre.
- Lett? - Lett?
Ja. Kvinner ser på dere, ikke sant? De legger merke til dere.
- Tro oss, vi har det ikke lett. - Vi er miserable.
Vi får aldri det vi vil ha.
Vi må kjempe for å beholde det vi har.
Kanskje det er poenget.
Folk er folk fordi de er miserable jævler.
De få aldri det de virkelig vil ha.
Får du det du vil ha, blir du sprø.
Se på Michael Jackson eller Hasselhoff.
Vet dere hva? Hope elsker meg.
Og det er kjempeflott. Se dere rundt.
Hvor er all galskapen dere snakker om?
Bare trykk på knappen!
- Nei, ikke gjør det. - Hva er det han gjør?
Folkens! Folkens!
Det burde dekke det.
Hold fast!
Knel foran Todd!
- Slutt! Slutt! - Hjelp!
Jeg tar meg av Todd. Du tar med Wes til Lucky Chins.
- Greit. - Kjære...
- Hei, kan jeg få snakke med deg? - Kom deg ut av veien.
Greit. Jeg liker det, Todd. Det er Todd, ikke sant?
Jeg kjenner tegningen, ok? De mobber deg...
Hver dag. Hver dag. Du vet ikke hvordan det er.
Nei, det gjør jeg ikke. Men du er du og jeg er meg, så...
Jeg kunne ikke stoppe dem. Jeg kunne ikke gjøre noen ting.
Men så fortalte Audrey Elmer meg at ønskebrønnen virket.
Hør, jeg forstår. De er slemme tullinger.
Men de er ikke supermennesker som deg.
Med store krefter kommer det stort ansvar...
Den ungen veltet bilen så lett som bare det.
Du skulle ha sett teddybjørnen.
Kom igjen. Moroa er over. På tide å dra ut mynten.
- Wes. - Hvorfor kan vi ikke få det vi vil ha?
Sånn er livet, Wes.
Hope?
Jeg måtte gjøre det, måtte jeg ikke?
Han skulle få deg til å ønske bort kjærligheten vår.
Hei.
Jeg ville helst ikke gjøre dette.
Ønsket du at en mann skulle dø?
- Jeg elsker deg mest av alt. - Slutt å si det. Slutt.
Men jeg gjør det. Mest av alt.
Mer enn meg. Mer enn livet.
Ikke hat meg.
Det ordner seg. Jeg skal ordne det.
Det ordner seg.
Følg meg, og du vil ikke få problemer.
Kom igjen.
Ikke mer nå. Ikke mer, greit?
Jeg ville ikke plaget denne gutten mer hvis jeg var dere.
Hold dere unna.
Hope?
Kjenner jeg deg?
LOTTOVINNERENS KUPONG VAR FALSK
Mynten har smeltet. Den bør ikke forårsake mer problemer.
Audreys foreldre er tilbake fra Bali. Det ser ut som om ønskene er borte.
Og det er vi også.
- Stopp en halv. - Hva?
Du hadde rett.
Angående hva?
Jeg skulle ikke ha løyet til deg.
Jeg husker alt som skjedde i avgrunnen.
Alt sammen.
Så fortell meg om det.
Nei.
Jeg skal ikke lyve mer. Men jeg kommer ikke til å snakke om det.
Dean, du kan ikke bære dette alene. Du må la meg hjelpe.
Hvordan?
Tror du at litt hjerte til hjerte-
- og litt deling og omsorg vil forandre på noe?
Og helbrede meg?
Jeg snakker ikke om en dårlig dag.
Jeg vet det.
Tingene jeg så...
Det finnes ikke ord.
Det kan ikke glemmes. Det kan ikke bli bedre.
Fordi det er her, for alltid.
Du vil ikke forstå.
Og jeg kan aldri få deg til å forstå.
Jeg er lei for det.
[NORWEGIAN RETAIL]